Anterior în "Jurnalele Vampirilor"...
De peste un secol, am trăit în secret. Până acum.
Cunosc riscul, dar trebuie s-o cunosc.
- Ce eşti? - Sunt vampir.
Spune-mi despre fosta ta, Katherine.
Nu vreau să te mai vezi cu Elena.
Dacă n-o elimini din viaţa ta, îi voi ucide pe toţi cei la care ţine ea.
- Tu trebuie să fii Elena. - Cum de arătăm exact la fel?
- Familia Lockwood sunt vârcolaci. - Gena vârcolacilor e în familia Lockwood.
- Spune-mi ce declanşează blestemul! - Trebuie să ucizi pe cineva!
Partea vârcolacilor din blestem e sigilată cu piatra lunii.
Katherine îţi va frânge inima. Lasă-mă s-o fac eu în locul ei.
- Habar n-ai ce tocmai ai făcut. - Ţi-am stricat marele plan?
Chiar crezi că n-am şi planul B?
Jenna, nu!
Am gândit prosteşte, să ne furişăm pe aici, crezând că nu vom fi prinşi.
Dar s-a terminat.
- Mă duc după Tyler Lockwood. - Şi nu te vei opri...
Până nu mă ucide.
Poftim!
Încă tremur.
Ce s-a întâmplat?
Hai, spune-i! O să-ţi placă la nebunie.
- Am văzut-o pe Katherine azi. - Unde?
La The Grill. Am trecut să arunc o privire
şi să-l urmăresc pe Matt.
- Vrei o masă? - Nu, nu rămân.
Am nevoie la toaletă.
Treci peste dramă şi treci la subiect.
Apoi, a trebuit să merg la baie,
chiar dacă nu aveam nevoie, fiindcă sunt o bleagă.
Elena?
Bună! Te-am văzut cu Matt. Eşti bine?
Da, vechea poveste... Mă rog.
Te pricepi! Ce m-a dat de gol, părul sau hainele?
Ştiu că Elena e acasă.
Vreau să transmiţi un mesaj.
Care era mesajul?
Spune-le lui Damon şi lui Stefan că vreau piatra.
Dacă nu, sfâşii oraşul până plouă cu sânge.
Povesteşte-i şi restul.
Diseară, la balul mascat.
Vrea să-i înmânăm piatra în public. Uciderea lui Mason a prins-o cu garda jos.
E speriată. Hipnotizarea Jennei a fost un gest disperat. A rămas fără idei.
N-o putem subestima. Trebuie să fim mai isteţi decât ea.
Nu putem să-i dăm piatra, ca să plece?
Nu. Katherine nu primeşte nimic! M-am săturat.
Mă duc la balul mascat şi-o omor diseară.
- N-o s-o omori. - Lasă-mă cu morala.
- N-o s-o omori! - Serios?
Fiindcă o s-o omor eu.
Jurnalele Vampirilor Seria II, episodul 7
Uşor...
Închide uşa, Jeremy.
- Nu vă mai agitaţi, sunt bine. - Doctorul a spus că ai nevoie de odihnă.
Nu vrei să-ţi rupi copcile şi să sângerezi până mori, nu?
- O să mor numai de ruşine. - Nu...
Am "intrat" într-un cuţit. Cum se poate aşa ceva?
- A fost un accident. - Da, se mai întâmplă.
Mie mi s-a întâmplat de vreo 20 de ori la The Grill.
Bine, încercam să fiu drăguţ.
- Ai grijă. - Bine, uşurel...
- Ce fac cu asta? - O iau eu.
- Ce-o să facem? - Prânzul.
Nu, cu Katherine.
- N-o să facem nimic, Jeremy. - A încercat s-o omoare pe Jenna.
- Nu poate scăpa aşa de uşor. - Ba da, dacă aşa vom fi în siguranţă.
Dar dacă încearcă şi altceva?
N-o să încerce. Katherine a rănit-o pe Jenna fiindcă n-am făcut ce-a vrut.
Am încheiat relaţia cu Stefan.
A câştigat. Finalul poveştii.
Eşti naivă şi ştii asta.
- Unde pleci? - În oraş.
Mă întorc!
Unde să le pun?
Acolo. Mulţumesc, dnă Flowers.
- Mi-aţi fost un ajutor de nădejde. - Plăcerea e de partea mea, dragă.
Să mă anunţi dacă te mai pot ajuta cu ceva.
Bine.
Kat, linişteşte-te!
Să nu te mai furişezi în spatele unui vampir.
Iar tu să nu ataci o vrăjitoare.
Mă bucur să te văd.
- Mă bucur c-ai putut să vii. - Tu m-ai sunat, eu am venit.
De parcă aveai de ales...
Nu face pe şefa cu mine. Ştii că te iubesc.
- Unde se poartă măştile? - La balul mascat de diseară.
Tu o să mă însoţeşti.
- Bună! Intră. - Am primit mesajul lui Stefan.
Bună! Ai adus cartea. Mulţumesc.
Ce se petrece?
O s-o omorâm pe Katherine.
- Pot să-ţi explic. - Chiar te rog.
O s-o omorâm pe Katherine.
E cu aer comprimat.
Mecanismul de tragere e aici. Am două astfel de arme de mărimi diferite.
Ţie ţi-o recomand pe asta.
Încape uşor sub mâneca jachetei. Apeşi pe trăgaciul ăsta când eşti gata.
Aţi vrut să vă arăt cum se omoară vampiri.
De ce-ţi îndrepţi părul?
Mă deghizez în dublura mea teribil de anostă, Elena.
- Are nişte gusturi groaznice. - Cu excepţia bărbaţilor.
Nu rişti să pretinzi că eşti ea în faţa întregului oraş?
Am ajuns să mă pricep. Şi toată lumea va purta măşti.
Banii merg în folosul carităţii. E pentru o cauză nobilă, Lucy.
Bine.
Ai mai văzut piatra aceea până acum?
Eu credeam că e o legendă inventată.
Am văzut-o şi vreau să mă ajuţi s-o recuperez.
Serios? Ce vrei să faci cu ea?
Vrei să rup blestemul.
Mai întâi, să facem rost de piatră.
Am nevoie de sprijin.
Nu prea cred că Damon şi Stefan o să-mi înmâneze piatra
fără luptă.
Ştiu că o iubeşti pe Elena şi vrei să fii cu ea, dar e riscant.
Ar putea fi răniţi prea mulţi oameni.
O vreau înapoi pe Elena, da. Dar e mai mult de atât.
Katherine a întrecut măsura cu Jenna.
Trebuie să fie oprită înainte să mai facă ceva.
Nu ştiu, Stefan...
Katherine mă cunoaşte.
Ştie că n-o să încerc ceva în mijlocul unor oameni nevinovaţi.
Asta îmi oferă un avantaj. Pot s-o iau prin surprindere.
Aş putea face o vrajă ca s-o prind în capcană.
Ca vraja din mormânt.
O putem izola de ceilalţi.
Te rog, Bonnie.
Bine.
Poţi să stai cu noi. Vine şi Alaric mai târziu.
Mâncăm pizza şi ne uităm la TV.
Mi-ar plăcea, dar merg la balul mascat al familiei Lockwood.
Tu nu vii?
Nu, mai ales că m-am certat cu Stefan.
Eu trebuie să merg. Am ceva de făcut.
Ce anume?
Nu pot să-ţi spun, dar trebuie să merg.
Bine. Distracţie plăcută!
- Da. Eu, în costum... - Îţi stă bine la costum.
Tu şi Stefan o să vă rezolvaţi problemele.
Nu prea cred, Matt.
Eu şi Stefan suntem prea diferiţi ca să meargă vreodată relaţia.
Ştii că voi fi mereu alături de tine.
Sunteţi siguri că nu vreţi să vin şi eu în seara asta?
Nu, vreau să rămâi cu Elena. Nu vreau să afle.
Bine. N-o s-o scap din ochi.
Bine. Dacă vrea cineva să se retragă, o să înţeleg.
Cine are emoţii să vorbească. Nu vreau vreun laş să strice tot.
- Caroline? - Nu dau înapoi!
M-a ucis, îşi merită răsplata. Cât timp nu hoinăreşte vreun vârcolac prin preajmă.
M-am ocupat eu de Mason.
Cât timp Tyler nu ucide pe nimeni, n-o să se transforme.
Bonnie?
Te alături planului nostru?
- Nimeni să nu fie rănit. - În afară de Katherine.
În seara asta, Katherine primeşte un ţăruş în inimă.
E deja plin de lume.
Trebuie să ţinem uşa închisă.
Tatăl tău s-ar înfuria dacă ar intra cineva.
Uită-te la tine! Ce chipeş eşti!
Mulţumesc. Şi tu arăţi bine, mamă.
Un compliment... O să leşin!
Ascultă... Îmi pare rău că am fost un nesimţit...
Un nesuferit. Doar că...
Mai ai vreo veste de la Mason?
Nu. Nu cred că o să dea vreun semn.
Vine, pleacă... Aşa e el.
E opusul tatălui tău.
Trebuia să anulăm petrecerea.
Ideea cu balul mascat a fost ideea lui.
Nu ştiu cum ajută oamenii fără adăpost,
dar, odată ce se hotăra, putea fi un mare nesimţit.
Un nesuferit.
Dar l-am iubit şi ştiu că l-ai iubit şi tu.
E firesc să te simţi abandonat.
Dar nu vreau să te simţi singur.
Hai, pune-ţi masca!
Mergem afară şi ne prefacem că ne distrăm.
Am nevoie de un cocteil mai întâi.
- Elena? - Matt? Arăţi minunat!
- Parcă spuneai că nu vii. - N-am putut să ratez petrecerea.
Chiar arăţi bine în costum. Mi-ar plăcea să...
Bine, uite cum stă treaba.
Ştii ce ai de făcut?
O să-l îmbăt foarte tare pe Tyler Lockwood.
Mă iau la bătaie cu el şi îl bat până clachează.
Şi apoi?
Nu mă opresc până nu mă omoară.
Doamne, ce frumos eşti!
- Dispari! - Mulţumesc.
- O vezi? - Nu.
- Sigur poţi să faci asta? - Cu cine crezi că vorbeşti?
Eu am avut şansa s-o ucid şi am ezitat.
Asta e diferenţa dintre noi doi, amice.
Eu nu ezit.
Ai iubit-o timp de 145 de ani. Se poate întâmpla.
N-o să ezit.
Bine.
N-ar trebui să fim aici.
Da, ştiu. Dar trebuie să animăm petrecerea.
- Mai vrei un shot? - Vreau eu unul.
Şi eu. Apoi, trebuie să dansăm.
Da.
De obicei, eu te corup. Îmi place!
Să ne întoarcem la petrecere.
Aici ar fi bine.
E perfect!
E cartea de vrăji de care am citit în jurnalul familiei?
E cartea străbunicii mele, Emily.
Vraja pe care o arunc asupra camerei seamănă cu cea din mormânt.
Poţi să faci toate vrăjile din carte?
E nevoie de practică. Am făcut vrăji minore.
Vrăji bune... Nu vreau să ştiu prea multe.
Nu-mi prea place să fac asta, dacă n-ai observat.
Dar chiar eşti vrăjitoare. Foarte tare!
Nu e deloc tare.
În jurnalul familiei tale nu scria ce a păţit Emily?
Sau ce zici de bunica mea?
Nu se termină bine pentru cei ca mine.
Dacă asta simţi, de ce ne mai ajuţi?
Fiindcă nu mai vreau să fie şi alţii răniţi.
Şi nu pot să nu mă implic.
- Mă simt ca o infirmă. - Fiindcă eşti.
- Unde e Jeremy? Lui nu-i e foame? - A plecat deja la petrecerea Lockwood.
S-a dus la petrecere?
Mă bucur. Trebuie să se distreze mai mult.
Să se mai înveselească puţin.
Mă duc să aduc nişte şerveţele.
- Ce se întâmplă? - Cum adică?
Nimeni n-a dat niciun semn. Parcă toată lumea m-a evitat.
Iar Jeremy e la petrecere?
- Nu-i plac chestiile astea. - Nu ştiu ce să-ţi spun, Elena.
Presupun că eşti de acord dacă încerc să dau de ei?
Stai!
Ce ascunzi, Ric?
Stefan m-a rugat să fiu cu ochii pe tine.
În caz că vine Katherine, cât el e la petrecere.
Şi Stefan e la petrecere?
Lui nu-i plac petrecerile! Mergea pentru mine.
Las-o baltă. Bine, Elena?
Trebuie să-i anunţăm pe Stefan şi pe Damon că e gata camera.
Ai simţit?
Ce s-a întâmplat? Ţi-e frig?
Nu.
Scuze. Ne cunoaştem?
Nu. Însoţesc pe cineva. Nu cunosc pe nimeni.
Dar e o petrecere reuşită.
- Te simţi bine? - Am avut o senzaţie ciudată.
Hai să-l găsim pe Damon.
Dansează cu mine.
Nu.
Bine. Spune-mi pe cine să ucid.
Pe el? Ea arată delicios.
E o seară superbă.
De ce joci teatru?
Cum se simte Jenna? Nu mă aşteptam să trăiască.
E o fată norocoasă, dar tare neîndemânatică.
Cum să te înjunghii de unul singur?
Katherine...
Nu vreau să fie nimeni rănit în seara asta.
Bine. Dă-mi piatra, şi n-o să fie nimeni rănit.
N-am piatra la mine.
Va trebui să mergem s-o luăm.
Eu am un plan mai bun. Te duci tu s-o iei.
Eu o să-ncerc să nu omor pe nimeni între timp.
Ori faci ca mine, ori n-o primeşti.
Stefan, nu-l găsesc pe Matt.
Doamne, Elena! Ce frumoasă eşti!
- Îmi place rochia ta! Arăţi minunat. - Mulţumesc. Mie-mi place lănţişorul tău.
- Mulţumesc. - E răsucit.
Dă-mi voie să te ajut. Poftim!
Paralizată de la brâu în jos...
şi moartă.
Piatra, Stefan! Timpul trece!
Eu mă duc la culcare. Vă descurcaţi?
Noapte bună!
- Am pus cadavrul în portbagaj. - O arunc când ne întoarcem.
Asta nu voiam să se întâmple, Damon.
Stefan, e o victimă colaterală.
Tocmai de asta trebuie să anulăm tot.
Poftim? Cine ezită acum?
Nu-mi face asta!
Femeia asta ne-a distrus vieţile!
Totul se termină acum!
Putem s-o facem împreună. Te apăr eu.
- Bine? - Bine.
Poţi să faci o vrajă ca să treci cu brio un test?
- Vraja aia n-o ştiu. - Eu aş învăţa-o pe asta mai întâi.
Poate o vrajă sexuală, nu ştiu.
Vrei să dansăm cât aşteptăm?
Nu!
Adică nu, mulţumesc.
Acum. Damon.
Nu mi-ai spus că mai e o vrăjitoare aici.
- Nu? - Nu, nu mi-ai spus.
Nimeni nu trebuia să ştie că sunt implicată.
- Asta schimbă situaţia, Katherine. - Nu se schimbă nimic.
Eşti aici pentru că îi datorezi o favoare unei prietene dragi.
Doar nu vrei să ne stricăm prietenia, nu?
Elena!
Îmi cer scuze. Pot să vorbesc cu sora mea?
- Ce e, Jeremy? - Am un mesaj de la Stefan.
El şi Damon vor să vă întâlniţi la marginea lacului, în pădure.
- Au adus piatra. - Şi de ce eşti tu mesagerul lor?
Fiindcă ştiu că nu mi-e frică de tine.
Bărbaţii din familia Gilbert sunt aşa de curajoşi!
Apropo, ce mai face John? Au reuşit să-i coasă degetele?
Ce naiba se întâmplă?
- Scuze! - Nu, eu îmi cer scuze!
Hai!
E rândul tău.
Ce pun la cale Stefan şi Damon?
Ce vrei să spui?
Jeremy Gilbert a încercat să mă ademenească spre lac.
- Ce se-ntâmplă? - Nu ştiu... Nimic!
Nu mă minţi, Caroline. Pun ceva la cale. Ce anume?
Stai... Bine, gata.
Vor să te omoare.
Mă gândeam eu. Unde e piatra?
- E la Bonnie. - Şi Bonnie unde e acum?
Nu ştiu.
E sus!
Vreţi s-o omorâţi aici?
Ni s-a întrezărit şansa asta şi trebuia să profităm de ea.
Nu mai vorbi la plural. Aţi înnebunit?
- Puteţi să fiţi omorâţi! - Ştim ce facem, Elena.
Şi cum credeţi că o să mă simt dacă păţiţi ceva?
Nu mai e vorba numai de tine. S-a luat de toată lumea. Trebuie oprită.
De ce mă obligi? Nu vreau să mă bag!
Taci! În ce cameră e?
Acolo!
Unde e?
Am reuşit!
Nu credeam că o să te păcălesc pe tine, dar...
Am reuşit.
Ce...
Stefan?
- Bună, Katherine! - Pa, Katherine!
Chiar crezi că poţi să mă omori cu aia?
Nu.
Dar el poate.
- Elena! - Ce e?
Ce e?
Ce se întâmplă?
Ce e?
Jeremy, e Katherine! E legată de Katherine!
Spune-le să se oprească! Acum!
Opriţi-vă! O răniţi pe Elena.
Tot ce-i faceţi ei o răneşte pe Elena.
Credeţi că sunteţi singurii cu o vrăjitoare de partea voastră? Greşit!
Cred că vrăjitoarea mea e mai bună decât a voastră.
Jeremy, verific-o pe Elena. Vezi dacă se simte bine. Du-te!
Hai să ne asigurăm cu toţii că sărăcuţa Elena e bine.
Încă puţină presiune...
Bonnie, mă doare.
Nu pot să rup vraja, Elena. Îmi pare rău.
Dar pot să încerc să-ţi mai iau din durere. Bine?
Aşa.
- Asta chiar o să doară. - Stai!
Bine. Cum rămâne cu piatra?
- Te simţi bine? - Dar ei?
Au rămas sus, cu ea. Ai avut dreptate.
Katherine a apelat la o vrăjitoare ca s-o lege de Elena.
Am văzut-o...
E înăuntru!
- Stai cu ea! - Unde te duci?
Mai e o vrăjitoare aici. Trebuie să o găsesc!
- Nu! - Ia asta.
- Nu, Jeremy... - Ascultă-mă.
Ai nevoie de inel mai mult decât mine.
Nu, Jeremy. Vreau să te ştiu pe tine în siguranţă.
Toţi trei împreună, ca pe vremuri.
Un frate care m-a iubit prea mult şi unul care nu m-a iubit destul.
Şi vampirul malefic care s-a iubit doar pe sine.
Ce s-a întâmplat, Damon? Erai aşa de drăguţ şi de politicos.
Acel Damon a murit cu mult timp în urmă.
Bine! Era un plicticos.
De ce nu încetaţi?
- Unde e piatra? - Ce vrei să faci cu ea?
Elena se bucură că vă are pe amândoi la picioarele ei?
Eşti într-o situaţie disperată, Katherine.
Chiar nu crezi că am observat?
Nu te deranjează că Damon e îndrăgostit de iubita ta?
- Încetează! - Dacă nu, ce? Mă răneşti?
Haide, Stefan... Tot ce simt eu simte şi Elena.
Dă-i drumul! Sau şi mai bine...
Sărută-mă, Damon. O să simtă şi ea.
Toată povestea cu Mason m-a zăpăcit puţin.
De ce un vârcolac?
Piatra poate rupe blestemul, asta i-ar ajuta să distrugă vampirii.
Ce-ţi iese ţie la asta?
Îmi pare rău pentru lupul tău.
Trebuia să ţii lesa mai strânsă.
O să ţin minte asta pentru data viitoare.
Nu e singurul lup din oraş.
- Ce s-a întâmplat cu Aimee? - Nu ştiu. A dispărut.
- Probabil zace beată pe undeva. - Ca şi mine.
- Nu face asta. - E o petrecere!
Nu-i aşa, tată?
Se pare că tatăl tău vrea ceva de băut.
Nu e frumos!
- Ce-i cu tine? - Era un nenorocit!
Eşti răutăcios! Tatăl lui e mort.
Dă-mi poza.
Mai ţii minte când te plesnea tatăl tău?
- Glumeşti? - Mă distrez.
Pune poza jos, frate.
- Trebuie să te potoleşti acum! - Fă ceva!
Nu mă bat cu tine.
Termină!
Ce se întâmplă?
Opreşte-te!
- Opreşte-te! - Nu pot!
- Dă-mi drumul! - Ce naiba se-ntâmplă cu tine?
Ce?
Matt?
Matt...
Cum ai...
Matt a dat greş. Dacă Matt dă greş, eu nu pot!
Tyler, ai grijă!
Trezeşte-te, Sarah.
Sarah, deschide ochii! Trezeşte-te!
Nu se poate! Nu se poate...
Nu se poate! Sarah, trezeşte-te!
Sarah! Deschide ochii!
Dumnezeule! Nu se poate!
Tyler!
Tyler?
Tyler, ce se-ntâmplă?
- Pleacă de aici! - Ce se-ntâmplă?
- La naiba! Unde e vrăjitoarea aia? - Hai să spunem ghicitori!
- Ai negociat piatra. - Ce mormăi acolo?
Când ai făcut înţelegerea cu George Lockwood,
mi-ai spus că i-ai dat lui George ceva de care avea nevoie.
Era piatra, nu?
Bravo ţie, Stefan! Doi plus doi...
Şi ar fi mers dacă oamenii n-ar fi aflat că nu eram în criptă.
Mulţumită ţie.
Ţi-am spus cât de mult m-a incomodat obsesia ta pentru mine?
- Pe amândoi, draga mea! - De ce o vrei înapoi?
Îmi place cum îţi stă în costum. Atât de elegant!
- Ce voiai să faci cu ea? - Îţi pierzi timpul, Stefan.
Doar dacă piatra nu era a ta.
Ţi-ai înscenat moartea în 1864. De cine fugeai, Katherine?
În 1987, erai la Chicago.
Spre uimirea mea, la un concert. Cu fetişcana aia, Lexi.
Haide, Stefan! Nu fi aşa de surprins.
Bineînţeles că te-am urmărit.
Stăteai în primul rând, ai dansat toată noaptea.
Tu te uitai la Bon Jovi, eu mă uitam la tine.
De cine fugeai?
Te iubesc.
- Mă căutai? - Cine eşti?
- Lucy. - Şi ce cauţi aici?
Trebuia să-mi dau seama c-o să dau peste o Bennett.
- De unde mă ştii? - Dă-ţi seama singură.
N-am niciun interes să mă cert cu tine.
Atunci, rupe vraja pe care ai aruncat-o peste prietena mea.
Dă-i lui Katherine piatra, şi o s-o rup.
De ce o ajuţi pe Katherine? Nu ştii ce e?
Spune-le prietenilor tăi să-i dea piatra,
şi totul va fi bine.
Nu pleci din camera asta până nu rupi vraja.
- Nu vreau să te rănesc. - Nici eu.
N-am avut de ales.
Mi-a salvat viaţa şi îi eram datoare.
Trebuia să-i întorc favoarea.
Piatra e la tine.
O simt!
Simţi?
Poţi să ai încredere în mine.
Dă-mi-o!
E-n regulă...
Pierdem petrecerea.
- Vreau şi eu un pahar. - Imediat, dră Katherine.
Mulţumesc.
- Nu! Damon, nu. - Da, Damon, te rog.
De îndată ce vraja e ridicată, o să-ţi înfig ţăruşul în inimă.
Doamne, ce sexy eşti! Când te-ai făcut aşa de bun?
Katherine,
vraja din cameră a fost ruptă. Eşti liberă să pleci.
În sfârşit!
După ce-ţi înmânez piatra, datoria mea s-a terminat.
- În regulă. - Nu-ţi mai datorez nimic.
- Am zis că e-n regulă. Dă-mi-o! - Eu n-aş face asta.
Ar fi trebuit să-mi zici că mai e implicată o vrăjitoare.
E o vrăjitoare Bennett, Katherine! Sunt sigură că ştiai!
- Aşteaptă, Elena... - Elena e bine.
Vraja a fost ruptă. O să se vindece. Bonnie e cu ea.
Îmi cer scuze că m-am implicat.
Eu şi Matt ne certam. Ne-am despărţit.
Sarah era beată şi dansa. Pur şi simplu, a căzut.
Apoi, nu mai respira.
Bine. Mama ta e pe drum. I-am sunat şi pe părinţii Sarei.
A fost un accident teribil şi tragic.
Mamă, şeriful e aici.
Mă duc s-o pregătesc. Să nu pleci! Stai aici, bine?
O să vrea să audă ce ai de spus.
Matt e în maşină, doarme. O să mă descurc cu el.
Nu vreau să fie implicat.
Ce faci?
Repar o situaţie foarte gravă.
De ce? Eu am făcut asta. Eu am omorât-o.
Nu ai vrut. Şi cred că aşa e mai bine pentru toată lumea.
Dar e moartă! Nu ştii ce înseamnă asta.
Tyler, cred că ştiu.
Nu ştii, Caroline.
Ţi s-a vindecat rana?
Cum ai ştiut?
Te rog, stai!
Îmi cer scuze pentru vraja aia.
Ai naibii vampiri! Te bagă la mijloc tot timpul.
De unde te cunosc?
Când ţi-am dat piatra, cum am ştiut că pot să am încredere în tine?
Sentimentul pe care l-ai avut...
L-ai mai simţit vreodată?
În familie, cu bunica mea.
Mama mea e Johanna, verişoara de gradul doi a Paulinei...
Nepoata Sheilei, adică...
Bunica?
- Suntem rude? - Da, oarecum.
Mă bucur să te cunosc, Bonnie.
Mi-a prins bine să te văd azi.
N-o să-i mai las pe vampiri să mă controleze.
Mulţumesc!
Te rog, nu pleca! Am atâtea întrebări!
Nici eu nu vreau să fiu prinsă la mijloc, urăsc asta.
Cum stau departe?
Spre deosebire de mine, tu eşti bună, Bonnie.
Tu trebuie să fii exact în mijlocul acţiunii.
Ai grijă de tine, verişoară.
Nu-ţi face griji, o să mă mai vezi.
Mă îndrept spre casă. Vrei să te duc şi pe tine?
Te simţi bine?
Când ţi-ai luat permisul?
Nu mai sunt un copil, Bonnie.
Mi-ar face plăcere să mă duci acasă.
Elena!
Sunt bine.
Bonnie mi-a luat durerea, şi cred că mă vindec.
Ştiu. Dar ar trebui să mergi la un doctor.
O să mă duc.
Am auzit despre Katherine.
E adevărat? Chiar nu mai e?
Da.
- Am fost îngrijorat! - Stefan...
Dispariţia lui Katherine nu schimbă nimic, nu?
Vreau să fiu cu tine, Stefan. Ştii asta.
Dar, în primul rând, vreau să mă trezesc
şi să ştiu că oamenii pe care îi iubesc sunt în siguranţă.
Vreau să mă simt în siguranţă.
Înţelegi?
Da.
Da, înţeleg.
- Bună, Katherine... - Unde sunt?
Unde trebuia să fi fost de la început.
Credeam că ai învăţat să nu te mai pui cu o Bennett.
- Trebuia să mă fi ucis. - Moartea ar fi fost prea blândă.
Nu! Damon, nu face asta.
Ai nevoie de mine. Elena e în pericol.
Cine?
Minţi. Mereu minţi.
De ce crezi că n-am omorât-o?
E dublura mea. Trebuie să fie protejată.
O s-o protejez eu, în timp ce tu putrezeşti în iad.
Nu! Damon, nu!
Fac orice! Te rog, Damon.
Ai nevoie de mine. Damon!
Ai nevoie de mine!
Da, Jeremy, sunt cu maşina.
Spune-i lui Bonnie că încep să mă simt mai bine.
Da, du-o tu acasă. Eu mă duc direct în pat.
Bine.
Aţi urmărit: Jurnalele Vampirilor Seria II, episodul 7
Subtitrare: Retail